\section{Gruppas utvikling}

For å beskrive gruppas utvikling har vi valgt å bruke Tuckman og Jensens
	gruppeutviklingsmodell \cite{Tuckman-Jensen}.
Denne deler teamarbeidet inn i fem stadier; \emph{forming},
	\emph{storming}, \emph{norming}, \emph{performing} og \emph{adjourning}.
For å samtidig vurdere gruppas ytelse har vi laget en tidslinje der vi viser både
	stadiene fra Tuckman og Jensens gruppeutviklingsmodell, sammen med viktige situasjoner og gruppas ytelse slik vi har oppfattet den.
Den er vist i figur \ref{fig:tidslinje}.

\begin{figure}[h]\centering
\includegraphics[scale=2.1]{fig/tidslinje.pdf}
\caption{Tidslinje for prosjektarbeidet. Stiplet horisontal linje indikerer ytelsesnivå sammenliknbart med arbeid i en tradisjonell arbeidsgruppe.}\label{fig:tidslinje}
\end{figure}


\paragraph{Forming}

Da gruppearbeidet startet kjente vi ikke hverandre og vi visste ikke hva slags
	oppgave vi kom til å jobbe med.
Diverse bli-kjent øvelser og kompetansekartlegging gjorde at vi raskt fant
	felles interesser og fikk orientert oss.
Alle i gruppa var engasjerte for å gjøre det beste ut av emnet.
Det meste av tiden gikk med til prosessøvelser, og vi fikk lite tid til å
	arbeide med selve prosjektoppgaven.

\paragraph{Storming}

Stormingsfasen vår foregikk i andre til tredje landsbydag.
Her startet vi idémyldring for å forsøke å finne en oppgave som alle kunne gå
	inn for.
Vi hadde alle hver våre idéer om hva vi burde jobbe med, og følte et tidspress
	for å få valgt oppgave slik at vi kunne begynne å jobbe.
Vi var også bekymret over mengden tid som kom til å gå med til prosessøvelser,
	og at en for stor oppgave ville både påvirke prosjekt og prosessarbeidet
	negativt.

Ytelsen vår i denne perioden var dårligere enn ønsket, hovedsakelig på grunn av
	avsporinger og digresjoner som hindret oss å jobbe koordinert mot et felles
	mål.

\paragraph{Norming}

Norming foregikk i fjerde og femte landsbydag.
Vi klarte å holde felles fokus på det å utarbeide en oppgave, og endte dagen med
	enighet rundt hva vi skulle jobbe med, og hvordan vi skulle dele opp
	arbeidet.
Ikke minst hadde vi klart å definere en oppgave der alle kunne bidra og føle
	eierskap til prosjektet.

Gruppas oppførsel begynte å endre seg fra å være en pseudogruppe til en
	tradisjonell arbeids\-gruppe \cite[p.~19]{GroupDynamics}, og det er på dette punktet at ytelsen begynte å
	forbedre seg.

\paragraph{Performing}

Fra sjette landsbydag kunne vi begynne å komme ordentlig i gang med arbeidet.
Samarbeidet i denne fasen foregikk som oftest mellom to eller tre av
	gruppemedlemmene av gangen, med sporadiske diskusjoner felles i gruppa om
	tekniske spørsmål.
Her ble det oppdaget noen misforståelser underveis (kap.~\ref{misforståelser}), som gjorde at
	ytelsen til gruppa ble noe redusert, men misforståelsene ble oppdaget i tide
	til å holde oss i performing-fasen.
Generelt har vi hatt solid ytelse i denne fasen, som stabiliserte seg over de siste dagene. Den totale ytelsen var mer enn summen av individuelle bidrag, og vi kategoriserer oss derfor som en \emph{effektiv gruppe} \cite[p.~20]{GroupDynamics}.

\paragraph{Adjourning}

Avslutningen av prosjektet er gitt av varigheten til emnet.
Prosjekt- og prosessrapportene skal leveres i slutten av april, før
	eksamensperioden starter.


\subsection{Samarbeidsindikatorer}
I løpet av prosjektet, som en del av arbeidet med prosess, har vi gjennomført
	øvelser der vi individuelt besvarer spørsmål i et avkrysningsskjema, og hvor
	våre svar blir behandlet og kombinert til fem \emph{samarbeidsindikatorer}.
En slik øvelse ble gjennomført på 4.
og 11.
landsbydag.
En visualisering av disse indikatorene er vist under, i figur
	\ref{fig:indikatorer}.
\begin{figure}[h]\centering
\includegraphics[scale=1]{fig/samarbeidsindikator.pdf}
\caption{Samarbeidsindikatorer fra to tidspunkter i prosjektarbeidet.}\label{fig:indikatorer}
\end{figure}

I stiplet blå linje ser vi gruppas indikatorer etter forming- og
	stormingsstadiet.
Vi hadde allerede vært bevisste på indikatoren nede til høyre, for "lite struktur
	og svak disiplin", og vi hadde iverksatt et tiltak for dette.
Et punkt vi var mindre bevisste på, var hvilken grad vi "ikke forholder oss til
	hverandre og det som skjer i gruppa".
Dette mente vi var en naturlig ting for en gruppe i forming/stormingstadiet, og
	gjorde ikke noe spesielt utover å si at det var viktig å opprettholde god
	kommunikasjon og å tørre å si ifra om eventuelle problemstillinger.

Ellevte landsbydag gjennomførte vi øvelsen på ny.
Resultatene er vist i samme diagram med heltrukken blå strek.
Vi ser en tydelig forbedring på struktur og disiplin (nede til høyre), som følge
	av at vi ble bevisste på avsporinger og gjorde et vellykket tiltak for å
	forbedre fokus til gruppa.

På punktet om hvorvidt vi forholder oss til hverandre og det som skjer (oppe til
	venstre) ser vi også en tydelig forbedring.
Dette mener vi både kommer av at vi har blitt enige om en oppgave, jobbet en del
	sammen og gått bort fra å være en pseudogruppe

Indikatoren om \emph{gruppas medlemmer er for snille og forsiktige med hverandre}
	(nede til venstre), scoret vi høyt på i begge testene.
I grupperefleksjonene rundt denne indikatoren hadde vi først vanskelig for å finne hvordan denne indikatoren ble slik den ble, da vi alle var enige om at vi \emph{ikke} var for snille og forsiktige med hverandre.
Av den grunn ble det ikke gjort noe tiltak, og vi fokuserte derfor på de to andre indikatorene der vi alle var enige om at vi hadde en utfordring.

En mulig forklaring for den høye scoren er at vi ikke har hatt noen konflikter i gruppa utover tekniske uenigheter som har blitt løst saklig.
Vi har i tidligere prosjektarbeid med tilfeldige medlemmer vært vant til mer konflikter, og mangelen på konflikt kan gjøre at vi antar at andre i gruppa er for snille og forsiktige uten at dette er tilfellet.

Mangelen på konflikt tror vi kommer av at gruppa vår er homogen, og vi har klart å finne en oppgave som alle kunne bidra til og føle et eierskap til.

\subsection{Individuelt læringsutbytte}

\subsubsection*{Torbjørn Aase}

	Eksperter i team har vært en unik opplevelse i forhold til tidligere
	gruppearbeider, grunnet det store fokuset på å faktisk reflektere over
	hvordan arbeidet har foregått. I starten opplevde jeg det som litt vanskelig å
	umiddelbart se nytten av alt fokuset rundt det å studere selve prosessen, men
	etter hvert ble det stadig mer tydelig at det var forbedringspotensial i det
	å være mer klar over hvordan gruppa samarbeider og hvordan medlemmene påvirker
	hverandre.

	Det viktigste jeg har lært i løpet av dette prosjektet er nok hvor
	viktig det er å ha hyppig kommunikasjon og oppdateringer i gruppa. Å ha en fri
	flyt av informasjon hindrer misforståelser og unødvendige antagelser, samtidig
	som at det lar gruppa ta tak i potensielle problemer før de oppstår. Det var en
	tankevekker for meg at selv om jeg mener kommunikasjonen innad i gruppa var god,
	så var det fremdeles rom for forbedringer.


\subsubsection*{Andreas Bertheussen}

	Jeg har hatt mer utbytte av eksperter i team enn jeg hadde forventet.
	Tidligere har jeg hatt mange dårlige erfaringer med gruppearbeid i
		\emph{tilfeldige} grupper, men eksperter i team har vært et unntak.
	Dette tror jeg kommer av at vi tok oss tid til å prate om hvordan
		samarbeidet fungerte, som er noe jeg vil ta med meg videre i andre
		gruppearbeid.
	Emnet har også fungert som en introduksjon til begreper og teori knyttet til
		gruppedynamikk, som har gjort det lettere å prate om og beskrive hvordan
		gruppa fungerer.

\subsubsection*{Rune Holmgren}
Jeg gikk inn i EiT med en følelse av at det var noe herk som man bare måtte slite seg igjennom.
Det har vist seg å ikke stemme for min del, da jeg havnet på en gruppe der jeg fikk lov til å jobbe med arbeidsoppgaver som interesserte meg.
Arbeid med grupperefleksjoner og andre prosessrelaterte arbeidsoppgaver var ikke veldig gøy, men jeg så absolutt verdien i dette arbeidet.
De gangene dette arbeidet var direkte knyttet til vår egen gruppe og vårt eget prosjekt var de mest interessante diskusjonene, og ofte de som gav meg mest verdifulle utbytte.
Det økte fokuset på kommunikasjon og sosiale aspekter ved gruppearbeidet gjorde at jeg hele tiden fikk en bedre forståelse av viktigheten til denne typen arbeid.
Min personlige favoritterfaring fra prosjektet er det jeg lærte om roller i grupper.
Selv om vi var en homogen gruppe, var det helt klart personer som tok forskjellige roller igjennom arbeidet vårt.
Utover i semesteret har vi igjennom arbeidet vårt utviklet oss fra å være eksperter hver for oss, til å bli eksperter i team.
Dette samspillet, og hvordan det utviklet seg etterhvert som vi ble bedre kjent med hverandre, var noe av det mest lærerike jeg gjorde dette semesteret.


\subsubsection*{Sigurd Holsen}

	Tidligere gruppearbeider har båret preg av mest selvstendig arbeid der
		arbeidet har blitt oppdelt og delegert.
	I eksperter i team har jeg fått undersøkt hvordan dette har fungert på et
		større prosjekt med større krav til samhandling.
	Jeg har erfart at på større prosjekter er det enda viktigere å bekrefte
		antagelser for å unngå misforståelser.
	En annen erfaring er selv mindre avgjørelser kan ha nytte av å bli diskutert
		i plenum for å utnytte gruppas kompetanse.

	Teorien i faget har også vist seg å være svært interessant da det kunne
		koples direkte opp mot gruppesamarbeidet.


\subsubsection*{Jostein Munz}

	Jeg var i starten kritisk til å bruke så mye tid på å diskutere
		gruppedynamikk fremfor å jobbe med produktet.
	Det viste seg dog etter hvert at et samarbeid jeg selv trodde var
		velfungerende ikke alltid var så bra som jeg hadde inntrykk av.
	Dette var da mest med tanke på misforståelser og for lite hyppig
		kommunikasjon.
	Jeg har opplevd at det er viktig med regelmessige sjekker på at alle partene
		i en gruppe har samme oppfattelse av mål for prosjektet.
	Spesielt med tanke på at målene for prosjektet gjerne endres underveis.
	Det har i tidligere prosjekter vært stor terskel for å ta opp konflikter,
		men i løpet av EIT har perspektivet mitt på dette forandret seg med
		tanke på dette.
	Jeg tror at jeg i fremtidige prosjekter vil hurtigere ta opp til diskusjon
		ting som jeg opplever som problematiske.
	I løpet av EIT har jeg også lært meg å identifisere hvilke momenter i et
		samarbeid som kan legge grunnlag for konflikter og hvordan man burde
		takle disse.

\subsection{Sammendrag}

I løpet av prosjektarbeidet har vi gjort oss følgende erfaringer;

\begin{itemize}
\item Det er viktig å dobbeltsjekke vår tekniske forståelse med andre i gruppa, selv om vi tror man har forstått noe.

\item Det er viktig å diskutere tekniske valg man tar, i gruppa selv om det bare angår ditt ansvarsområde.

\item Produktive normer for disiplin, rutiner og orden bør etableres tidlig.
\end{itemize}

De to første punktene tar vi med oss fra vår erfaring med misforståelser.
Misforståelsene vi har støtt på kunne unngås på to forskjellige måter.
Ved å ta oss bedre tid til å gjennomgå systemet i større teknisk detalj, kunne vi sørget for at medlemmene i gruppa fikk en bedre (korrekt) forståelse av hvordan systemet fungerte.
På denne måten ville misforståelsene ikke oppstått.
Den andre måten innebærer å oftere teste våre egne antakelser, og utfordre andres antakelser.
Resultatet vil være at misforståelser oppdages raskere.
Det å ta en teknisk gjennomgang underveis i prosjektet hjalp oss med å oppdage en annen misforståelse før den ble et problem.

Det andre punktet er relatert til det første.
Gruppa vår hadde mye kompetanse innenfor programvareutvikling.
Dette gjorde  det lett for oss å ta individuelle tekniske valg innenfor ansvarsområdene våre, som var gode nok, uten å drøfte dem i gruppa.
For å dra nytte av erfaringen av resten av gruppa har vi merket at vi bør mer aktivt søke innspill fra de andre i gruppa på hvordan en har valgt å løse et problem, fordi vi ikke vet når noen andre har en god idé før behovet oppstår, og vi spør.

Problem med avsporinger og ufokusert jobbing var noe vi oppdaget og håndterte tidlig i prosjektet, med et vellykket resultat. Gruppa støtte også på problemer med forsentkomming og lekser som ikke ble gjort. I disse tilfellene burde vi innført et tiltak raskere.

Det var både fordeler og ulemper med den homogene gruppesammensetningen vår.
Gruppa bestod utelukkende av teknologer med kompetanse på programmering, noe
	som gjenspeiles i produktet vårt.
Et eksempel på dette er brukergrensesnittet vårt, som har fungert godt for oss,
	men som ikke nødvendigvis er intuitiv for en ikke-teknolog.
Med en mer inhomogen gruppesammensetning ville trolig dette fått mer fokus, men
	dette kan gå på bekostning av produktivitet, ettersom det er programmeringsjobben som har tatt det meste av tiden vår.
